Hjelp meg, vær så snill.
Advarsel. Reservegeneratoren opererer på 35 prosent.
Herregud.
Faen.
Advarsel. Reservegeneratoren opererer på 35 prosent.
UMIDDELBART KEISERSNITT
Hallo?
Hva har dere gjort med meg? Hvorfor er jeg gravid?
Jeg har en sønn. Han heter Hunter. Er han her? Har han det bra?
Hvordan kommer jeg ut?
-OxyContin. -OxyContin?
Hva vil du ha ... Vil du ha denne? Er det den du vil ha?
Hva vil du ha?
OxyContin. Vil du ha den?
Gi meg koden til den jævla døra.
Fire, åtte.
-Fire, åtte. -Tre, to.
Fire, åtte, tre, to.
Hallo?
Advarsel. Reservegeneratoren opererer på 35 prosent.
Faen.
Ole, dole, doff...
Få meg for helvete ut herfra.
Hallo? Kan du hjelpe meg? Er det noen der?
Hallo?
SØKER ETTER SIGNAL
Mamma, jeg trenger frokost!
-Den forsvinner. -Tatoveringer forsvinner ikke.
Husket du å gjøre leksene?
-Så den går aldri bort? -Det er det "forsvinner ikke" betyr.
-Har du telefonen din? -Jeg vet faktisk ikke.
-Du lovte. De er ikke billige. -Den er sikkert på rommet mitt, jeg...
Spis frokosten din, du er sent ute.
-Jeg har ikke mistet det. Den er her. -Faen!
-Ikke vær sint! -Hva skal jeg være da?
Du hadde ikke klart deg en dag uten meg! Ikke rør, du kan skjære deg!
Det er dette jeg mener.
Advarsel. Reservegeneratoren opererer på 30 prosent.
Hallo?
Er det noen der ute?
Vær så snill, hjelp meg!
Hallo?
Er du fortsatt der? Hallo?
Hva gjør du her?
-Takk, Gud. Kan du hjelpe meg? -Jeg venter fortsatt på svaret.
Jeg våknet opp her. Jeg kan ikke bevege meg.
-Kan du hente en lege? -Hvor tror du at du er?
-Eastern General-sykehuset. -Dette er ikke et sykehus.
Det er ingen som kan hjelpe oss her. Det er bare deg og meg.
Hva snakker du om? Hvor er vi?
Du må få meg ut herfra.
Vær så snill, løsne stroppene rundt hendene.
KARANTENE
Nei. Nei, ikke etterlat meg her!
Du er i karantene. Jeg risikerer ikke livet. Du kommer ikke ut hit.
-Dess bedre at vi ikke kjenner hverandre. -Jeg heter Henry.
-Og så? -Jeg heter Henry, ikke bare en fyr.
Jeg vil ikke være alene her.
Hvis det bare er deg og meg, vil du være alene der ute da?
Vi kan begynne med hva du heter.
-Ellie. -Hei, Ellie.
Hvordan kom du hit?
Jeg våknet, akkurat som deg, i et rom som dette.
Så vi er i samme båt?
Og...
-Nå er jeg gravid. -Var du ikke gravid før?
-Ikke en sjanse. -Faen. Hva er det som skjer her?
Jeg vet ikke, men alle her er døde.
Løsne stroppene, vær så snill.
-Hallo? -Stille.
-Kom inn her. -Du er i karantene!
Kom igjen.
Bra, skynd deg! Løsne stroppene.
Kom igjen!
-Hva i helvete var det? -Stille. Det kan komme tilbake.
Fy faen!
Herregud!
Au.
-Du trenger hjelp. -Jeg må komme ut herfra.
-Ok. Jeg henter noen klær. -Et halvt minutt, så går jeg.
Ok.
Advarsel. Reservegeneratoren opererer på 30 prosent.
-Herregud, hva er det? -Lyset er slått ut. Den er til deg.
Hvorfor får du den store?
-Hva har skjedd... Prat roer meg ned. -Stillhet roer ned meg.
Her.
Ok.
-Hallo? Jeg heter Marion Dobbs. -Noen andre lever.
Internradio virker ikke. Kontakt meg hvis du kan. Skynd deg.
Jeg vet ikke hvor lenge generatoren fungerer.
Å faen. Vannet gikk.
Faen, du må sette deg ned.
Herregud! Smerten skal ikke være så intens!
-Det er heftige greier. -Jeg vet, jeg takler det.
-Hallo, testing. En, to. -Si at det ikke var en forstyrrelse.
-Jeg heter Henry, og er her med Ellie. -Jeg trodde at jeg var alene.
-Hvor er dere? Hvilken fløy? -Jeg vet ikke. Vi våknet her.
-Er du ikke lege? -Nei.
-Sa du noe feil? -Jeg vet ikke.
Kanskje hun låste oss inne her.
Dere må møte meg ved utgangen.
-Ok, hvordan gjør vi det? -Hva ser du i rommet?
Tomme bur. En filmappe. Observasjonsanalyse. Doktor Prince.
Dere er i B-fløyen. Gå ut i korridoren og gå til høyre.
Gå til venstre i enden, så til høyre. Ta til høyre ved dobbeldørene.
Ta med alt lyset dere finner, det er det eneste som skader dem.
Herregud!
-Flaks at du tok alt dopet. -Ikke tid for forelesning nå!
-Ikke la meg være her! -Hvordan føles det på den andre siden?
-Kom tilbake, vær så snill. -Jeg skal det. Ser du smilet?
Det er mitt hundre prosent "alt i orden"-garanti. Ikke vær bekymret.
-Her. -Behold den. Jeg har denne.
Ses snart.
Herregud. Herregud.
Advarsel. Reservegeneratoren opererer på 25 prosent.
I KOKONG-STADIET
Herregud!
Herregud.
Henry?
Henry!
Ellie?
Høyre! Så til venstre. Høyre.
-Takk, Gud. -Er du Henry? Ser du overvåkingskameraet?
-Jeg hadde vært ute hvis det gikk. -Jeg må prøve.
Ikke nå. Henry, ta tak i kabelen og dra den ut.
Ja. Koble den til den noden der.
-Når jeg sier i fra, ikke før. -Hvorfor gjør vi det?
For å lure systemet til å tro at brannalarmen har gått, så døra går opp.
-Kan vi ikke bruke nøkkelkortene? -De har ikke tilgang.
Funger, vær så snill. Og...
Kjør.
Kom igjen!
Faen også!
Advarsel. Reservegeneratoren opererer på 20 prosent.
Håper at du har med skift.
-Hva gjør vi nå? -Ingenting. Det er den eneste utgangen.
Hele stedet ligger under bakken. Vi må komme opp med noe snart.
Når strømmen går og lysene slukker,-
-da kommer de opp og vi blir middagen deres.
-Vi ringer noen. -Den når ikke noen bak gitteret.
-Unnskyld meg, hvor mange er de? -Nok til å drepe alt personalet.
-Er ikke lysene en prioritet? -Generatoren skal bevare strøm.
Etter 50 prosent blir bare nødlysene drevet.
-Vi fyller generatoren. -Det er der nede hvor jævlene bor.
Faen.
Lyset var borte i ti minutter i går kveld. Ti minutter, og se hva de gjorde.
Hva er "de"?
Jeg vet ikke, men de vil ha blod og dreper hva som helst for å få det.
Det er som en avhengighet. Hvordan i helvete overlevde dere natta?
-Å faen, du er gravid. -Hvorfor trodde du jeg satt i rullestolen?
-Dere er prøvekaninene. -Prøvekaniner? For hva?
Jeg så ikke noe. Jeg skrev programvaren og kom hit for å fikse feil og sånn.
-Du visste at noe var galt. -De avslørte ikke noe til en programmerer.
En ting er sikkert, de prøvde ikke å finne en kur for forkjølelse.
-Vi trenger et nøkkelkort her. -Men du vet hvor vi er?
Nei. De kjørte oss hit i en varebil uten vinduer. Vi jobbet og dro hjem.
-Du lukket bare øynene og fikk lønn? -Ja. Hvilke strålende valg førte deg hit?
Hei...
-Vi må komme oss til et tryggere sted. -Sollyset er her.
-Den går ned om to timer. -Jeg går ikke tilbake til slakteriet.
-Jeg vil bare holde meg i live. -Noen trenger meg, og vi er nesten ute.
Vi er for utsatt. Boligkvarterene er tryggere.
-Jeg blir her. -Jeg driter i hva du gjør.
Jeg er i live, mange andre er ikke det.
-Vi er jo her. -"Et skritt frem, to skritt bakover."
Ja vel? Har du en plakat med, "Blir du jaktet av monstre, ta to skritt bakover"?
-Jeg er ikke smart nok til å redde oss. -Da står du på minus en.
-Hva? -To skritt bak, da er du et skritt bak.
-Jeg sa jo at jeg ikke var smart nok. -Hun kan i det minste telle.
-Det er faktisk matte. -Bare dytt meg.
Her bodde legene 365 dager i året.
Hva gjorde de da det var skuddår? Kom igjen, den var god.
-Jeg skal nok få deg til å smile. -Ikke en sjanse.
Advarsel. Reservegeneratoren opererer på 20 prosent.
Perfekt. Vi har alt vi trenger for å overleve natten. Lys, vann.
Forhåpentligvis...
Vær så god.
Hvorfor trenger forskere og leger et kapell?
Så, få høre den strålende planen din.
-Hvis jeg fører strøm fra alle fløyene... -Da kommer de vel hit?
Nei, vi har lys her. Det forsvinner en liten stund.
Alt slår seg av mens strømmen omdirigeres og blir slått på igjen,-
-men stearinlysene bør beskytte oss da.
-Disse stearinlysene er tent nylig. -Det er andre levende her.
-Hallo? -Hjelp!
-Hallo! Hvor er du? -Hjelp!
-Vi må hjelpe. -De dør fort hvis de har dem.
-Slår du av lyset så dør de sikkert. -Det er ikke verdt risikoen.
Da er vi ikke bedre enn de som plasserte oss her.
Det er sannsynligvis de som roper etter hjelp.
Er de leger så vet de mer om føding enn jeg gjør.
Ja...
-Vi mister strøm jo lenger du er der. -Jeg må.
Ta denne. Vi kaster ikke bort tid hvis du får problemer.
Jeg kommer snart tilbake.
-Si noe så jeg vet hvor dere er! -Hjelp oss, vi er her borte!
Herregud.
-Er du lege? -Nei, jeg er Henry.
-To overlevende, en med avskåret hånd. -Ta dem med hit.
Hvordan kan vi hjelpe?
-Er noen av dere lege? -Nei, ingen av oss.
-Si at det ikke er en sånn. -Den angrep oss så vi fikk den inn ditt.
Den bet av hånda hans da vi lukket døra.
Nei, nei, nei! Hold deg våken.
Han blør. Vi er på kjøkkenet.
-Flott, hva slags komfyr er det? -Hvordan det?
-Gass. -Bruk den til å stoppe blødningen.
-Det må finnes en annen måte. -Jeg har fyrstikker igjen.
Hun har rett. Vi må gjøre det.
Ok, kom igjen.
Ha troen. Jeg er ikke vant med å gjøre det under press.
Sånn, ja.
Å, Herre...
Hjelp til i stedet! Hent alkohol der borte!
Vis oss nåde, og vi underkaster oss Din evige kjærlighet og makt.
Gi oss styrke.
Jeg skal prøve å dra tilbake armen. Du må stoppe meg, ok?
Kom igjen.
Nå?
Nå!
Faen.
Faen!
Hvordan går det? Henry?
-Fader, hold ham oppe. -Henry?
Advarsel. Reservegeneratoren opererer på 15 prosent.
-Det er en nødutgang. -Vi er nesten fremme.
Vi er fanget i en korridor. Lykten holder den borte nå. Noen forslag?
Gå inn på et rom.
Inn dit.
Det er låst.
Lys på dem, så kommer vi oss tilbake. Rolig og forsiktig.
Hva gjør du? De blir fanget i mørket.
Hvis hodelykta fungerer, så klarer de seg. Lyset er deres eneste sjanse.
Be dem om å stå tett sammen.
Marion skal omdirigere strømmen. Hold ut en liten stund.
Lykta virker nok ikke så mye lenger.
30 sekunder fra...
Nå.
Ikke vær redd, Gud er med oss.
Jeg har stirret døden i hvitøyet før. Hold fast i motet ditt.
Ti sekunder.
Faen.
Fem.
Fire.
Tre.
To. En.
-Hva har du gjort? -Fikk tilbake strømmen her. Vær så god.
-Du har stengt oss inne. -Vi har ikke presentert oss.
-Vi reddet livet ditt. Hvem faen er du? -Han er prest.
-Hvem er du? -Turnuskandidat. Denne må bandasjeres.
Jeg har noe.
-Herregud, hvordan kan du være våken? -Vet du hva som skjedde med meg?
-Du trenger ikke å svare. -Er du den jævla advokaten hans? Svar.
Du er i stor fare. Hvor lenge har du hatt sammentrekninger?
I omtrent en time. Jeg vil ikke ha babyen, så hvis du må ta i...
Du har blitt valgt til noe.
Det er en gave fra Gud.
Ikke start. Hvis barnet er en gave, så bør det være en jævla bytterett.
Det er ikke akkurat et barn.
-Det er en av dem, ikke sant? -En skapning? Hva har dere gjort med meg?
Vi kan lindre smerten, men du kommer til å dø.
-Dø? Det er ikke en gave. -Jeg har jobbet med en prosedyre.
Det er imot reglene, men det er en mulighet.
-Gjør det da! -Du må ta av deg buksene.
-Du bør være verdens beste turnuskandidat. -Jeg er den beste her.
Holder ikke det?
Herregud. Vi må forberede et keisersnitt. Henry, skriv ned dette.
Det er tre esker i medisinrommet. Mot smerten, trenger vi H4X5.
Jeg vil prøve to eksperimentelle medisiner. H9D13 og C7S11.
Alle mødrene døde under fødselen. Ikke gi henne falske forhåpninger.
-Den dreper henne hvis vi ikke prøver. -Hun er i Guds hender nå.
Nei, hun er i mine hender. Frue, du tar snittene.
-Henry, for å komme til rommet... -Nå er det nok!
Vil du at noen skjærer i meg? Henry, Marion. Kom hit.
Hold frem hendene deres.
-Han gjør det. -Nei, jeg har ikke gjort det før.
Se på meg. Vær så snill.
-Sist gang noen trengte meg gikk det galt. -Nå kan du gjøre opp for det.
-Jeg... -Kan. "Jeg kan." Det er det eneste svaret.
-Jeg kan. -Ok.
-Marion henter medisinene. -Stoler du på meg nå?
Nei, men jeg trenger deg.
-Fader Stewart kan vise forrådet. -Min jobb er her med Gud.
Gud ringte, han ba deg om holde meg med selskap.
Og denne.
Faen.
-Hva er det? -Nøkkelkort med nivå A som åpner porten.
Bare fem personer hadde det.
NIVÅ C
Ja... Dette blir veldig privat, veldig snart.
Jeg skal ikke spøke, jeg lover.
Jeg trenger ikke engang å si noe.
-Hvem er Hunter? -Ikke engang 30 sekunder stillhet.
Jeg er nervøs, ok? Jeg er tekstforfatter, jeg skjærer ikke i folk.
Hunter er...
-...hunden min. -Du har tatovert navnet til hunden?
-Har du gjort det selv? -Bilulykke.
Hvem av oss skal fortelle sannheten først?
Hunter er sønnen min.
Hva med de der?
-Jeg svarte på spørsmålet. Arrene? -Bilulykke, sa jeg. Jeg kjørte for fort.
Pisspreik. Si sannheten.
Jeg flyktet fra noe og kom meg ikke langt nok vekk.
Hva flyktet du fra?
Hunter vet ikke om narkotikaen.
Jeg kan ikke la ham få vite det.
Jeg bør fortelle deg om bilulykken. Det er en overraskelse på slutten.
Tårer. Den er god.
Vi skal få deg tilbake til sønnen din, jeg lover.
Gir du din hundre prosent "kul fyr"-garanti?
Chris.
Chris var i teamet mitt.
Hvis jeg tilstår noe, så kan ikke du si det til noen?
Det stemmer.
-Og du tilgir alt? -Det som må tilgis.
Glem det.
Hva trenger du å tilstå?
-Hvor gammel tror du at jeg er? -Man skal ikke snakke om en kvinnes alder.
Jeg er nesten 50.
I hele livet mitt har jeg vært noens lakei.
Vet du hvordan det er å bli ignorert i nesten 50 jævla år?
Vel, prester er sjelden festens midtpunkt.
For en gangs skyld ville jeg ikke være den som så livet passere forbi.
Jeg ville skape overskrifter.
Hva gjorde du?
Jeg slapp dem ut.
Har du startet dette?
Jeg visste om burene og tenkte at det var ulovlige dyreforsøk.
Jeg blokkerte backupgeneratoren, slo av strømmen og burene åpnet seg.
Så begynte skrikene.
Jeg prøvde å slå på strømmen, men det gikk ikke. Så kom legene inn.
Det var så mye blod.
Jeg løp og gjemte meg.
Hva er poenget med tilgivelse?
Du ser det ikke, gjør du vel? En større plan er i emning.
Tull. Folk har dødd på grunn av meg, ikke fordi Gud hadde en plan.
Vi er alle Guds marionetter. Våre stier er allerede valgt for oss.
-Så du vet om min sti? -Det er det vi skal finne ut av.
Hva med disse?
Folk med nivå A-klarering dør ikke her. Beklager ordspillet.
Vent...
Hva gjorde du her inne?
Fy faen. Fy faen!
Vi kan lage våre egne kort.
Chris prøvde å kode om kortene for å komme ut av porten. Strålende.
Det tar for lang tid.
Vi trenger de jævla medisinene.
-Og noe å skjære med. -Jeg har et skalpell i lomma.
-Hold den over flammen! -Kom tilbake, for faen!
-Hørte du det? -Jeg er nesten ferdig.
Jeg skal bare aktivere serverne for å få tilgang til kortdatabasen.
Ikke bra.
Hva gjorde du? Du kan slå på lysene igjen, ikke sant?
For å slå på serverne må jeg slå dem sammen med lyset, det ble overbelastning.
-Jeg har den siste. Vi må gå. -Jeg kan fikse det herfra. Vent litt.
Det er noe her inne.
Hjelp meg!
-Jeg kan ikke gjøre noe. -Vær så snill, ikke forlat meg her!
Har du veska?
Hvor er Marion?
-Lyset er borte overalt. -Hvor er Marion?
-Hun er død. -Død?
-Hjelp meg å ta ut av veska. -Ok, hva leter jeg etter?
-Her, ta saksen. -Ok.
Hører noen andre det?
Ikke misbruk herrens navn. Djevelen har deg, gutt, men jeg renser deg.
-Unnskyld, onkel. Jeg mente det ikke. -Jeg gjør det ikke av hat.
Gud er en grusom herre,-
-men gjennom smerten viser han oss sin kjærlighet.
Hva feiler det ham?
-Fader, kan du fylle sprøytene? -Gi dem til meg.
-Sikker? Kan du gjøre det? -Stol på meg.
Denne hjelper mot smerten.
Rolig. Rolig.
Livet ditt lå i Guds hender i et øyeblikk.
Han må ha sendt deg tilbake av en grunn. Vi kan ikke forutsi Guds plan for oss.
Men en dag vil alt stemme.
Hva skjedde? Jeg var på stranden...
Når jeg begynner, vet jeg ikke hva som vil skje. Du kan...
-Vi må begynne å skjære. Kan du gjøre det? -Ja.
Du.
Faen.
Unnskyld. Unnskyld.
Nå gir vi deg de to andre medisinene.
-Ifølge min teori... -Ikke gi meg detaljene.
Det går bra, det går bra.
Den siste nå.
Vi må gå gjennom neste vevlag. Skjær der. Ta det rolig.
Et lag til. Vent, det er for langt! Henry, ta saksen!
Åpne døra!
-Du sa at hun var død! -Fokuser! Med saksen!
Åpne døra!
Ikke stopp, Henry, fortsett!
Ikke stopp. Fortsett å skjære det laget. Kom igjen.
Fokuser! Fokuser, Henry!
Drep den!
Ellie, ikke se på det.
Kan noen drepe den?
Fokuser! Legg ned saksen. Den kommer.
-Jeg kan dra den ut! -Jeg vil ikke se når du drar den ut.
Den kommer! Nå! Dra den ut, eller så dør hun!
Kast den ned!
Fy faen!
Hva i helvete?
Litt hjelp?
-Er den død? -Ja, den er død.
-Hvordan har du det? -Vel... Jeg lever.
Fy faen, vi klarte det.
-Tok jeg den? -Du forlot meg døende.
Vi hadde ikke noe valg. Jeg måtte gi henne medisinen.
-Pisspreik! Du forlot meg! -Vær så snill, slutt.
Vi må sy henne sammen.
-Kjenner du noe? -Det er ømt, men det burde vært verre.
Medisinen hjelper, men du kan ikke bevege deg fort.
Kan dere si hva faen som skjedde her? Vi må fortsatt komme oss ut herfra.
Hva er de vi har med å gjøre?
-Ikke fortell dem noe. -Hvem beskytter du nå?
Dette er veien ut. Vil du kaste bort tid på å svare på spørsmål, så gjør det.
Så du reddet kortene, men ikke meg?
-Hva slags sted er dette? -Et privateid forskningsinstitutt.
-Som forsker på hva? -Døden.
Det ser ut som dere har forsket mye.
Ellie, hva er det siste du husker før du våknet her?
-Jeg løp ut i gata. -Hadde du smerter?
-Jeg kunne ikke puste, hjertet raste. -Du tok en overdose og fikk hjerteinfarkt.
Du var død da selskapet tok deg med hit.
-Det er umulig. -Når du dør, slår ikke hjernen seg av.
Hvis vi brukte visse elektriske frekvenser hvor hjernen lagrer minner,-
-så våknet hjernen igjen.
Så dere brukte kroppen min i et eksperiment?
Vi kan kanskje reversere døden.
-Hvordan ble jeg gravid? -Vi prøvde på en kvinne først.
Hun våknet, alle verdiene var normale, men så innså vi at hun var gravid.
-Kvinne etter kvinne ble gravid. -Det utgjør ikke noen mening.
-Hvor kommer de fra? -Vi har ingen vitenskapelig forklaring.
Det er derfor jeg er her. Vitenskapen kan ikke håndtere slike spørsmål.
-Din teori kan ikke bevises. -Minnet er en portal til den andre siden.
Kollektiv bevissthet binder oss-
-til alle som lever og som noen gang har levd.
Liv og død. Positiv og negativ.
Du gikk inn i etterlivet og tok med deg en haiker.
En guddommelig skapning, sendt av Gud, for å bli gjenfødt i denne verden.
Det er bare tull.
-Han kan ha rett. Jeg har hatt visjoner. -Visjoner?
Jeg opplever folks dødsøyeblikk. Jeg er der og føler alt de følte.
Du var førstemann vi hentet tilbake. Du var i karantene. Hva ville skje?
Vent. Så jeg kommer tilbake med den tingen i meg,-
-og han får noen dårlige minner?
Den neste delen er ulogisk. Du var der.
Du var på en strand med onkelen din og han sa: "Gud er en grusom herre."
-"Ved smerte viser han kjærlighet." -Hvordan vet du det?
Jeg fullfører sirkelen, ikke sant?
Hun tar dem med inn i vår verden, og jeg kommer inn i deres.
Dere, den er borte.
Hva i helvete?
-Du skar halsen på den. -Du kan ikke drepe noe som er dødt.
Barnet døde.
Vi har brukt alle stearinlysene.
-Hvordan knyter jeg den til slutt? -Lag tre sløyfer.
-En. To. -Bra, stram den hardt.
Den er i ventilasjonen! Sola går ned om 45 minutter!
-Vi finner på noe ved porten! -En god idé jeg fikk for en time siden!
Medisinene, de som drepte barnet.
-Ellie, vi må gå. -Vent på ham!
-Kom igjen! -De er vår eneste sjanse!
-Skynd deg, de kommer! -Bare en til.
-Vi må gå nå! -Vent!
Jeg har dem!
Nei!
Kom igjen!
Kom igjen.
Tilbake til start.
-Hva? -Herregud! Vi stenger dem inne her!
Hvorfor sa du ikke at du hadde kortet? Gi det til meg!
Jeg må fullføre det du startet.
Slutten er tydelig nå. Du må også se det. Da du åpnet burene...
-Det var et uhell. -Vi har bare ryddet opp etter henne.
-Tror du at jeg visste om dette? -Tenkte du på noen andre enn deg selv?
Nei!
Vi har gått vekk fra hans vei. Verden har glemt all moral. Anstendighet.
Se på deg. Du brukte livet i leting etter neste kick.
Du lot misunnelsen fortære deg.
Og du er verst av alle.
Gud ga deg livet og du kastet det bort.
Du blir straffet ved å gjenoppleve døden.
Ved smerte viser Gud oss sin kjærlighet. Jeg har ikke hørt de ordene på så lenge.
Han sier hva jeg skal gjøre.
Vi kan gjenoppbygge verden, men først må vi ødelegge den.
Se! Herren kommer for å straffe jordens folk...
Den vil ikke lukke seg!
-Når sola står opp stekes vel de jævlene? -Nei.
Lyset gir dem bare smerte, og de blir raskt friske. De kan ikke dø.
Når de kommer ut, sprer de seg fra by til by.
Å...
Jeg er så lei meg.
Ellie.
Du.
Ellie?
Ellie.
Ellie! Du...
-Hallo? Hvem er det? -Hunter, det er mamma.
Det er ikke morsomt. Mamma er død!
Jeg vet at de har sagt at jeg er borte, men jeg er her. Hør på meg.
Noe forferdelig kommer til å skje, så du må ta...
Nei. Nei, nei, nei...
Ellie.
Du, Ellie. Hvor skal du?
Mamma, jeg tror at jeg vet hvor telefonen min er!
Mamma? Reis deg opp.
-Ellie! -Han klarer seg ikke uten meg.
-Du kommer ikke frem i tide! -De dreper ham. Faen!
-Nå holder det! -Jeg er ikke en jævla narkoman! Greit?
Alle har sagt at jeg var en taper som forlot ham, men det er jeg ikke.
Jeg er ikke sånn, og hvis jeg ikke finner ham så blir jeg det for ham.
-Han vet at du er mer enn det! -Han husker meg som det.
Han var der. Han kom for å hente telefonen.
Reis deg opp, mamma.
-Mamma? -Det går bra.
-Jeg skal passe på deg. -Du trenger ikke å passe på meg.
-Jeg gjør alltid det. -Hva mener du?
Jeg vet om hemmeligheten din.
Jeg passer alltid på deg.
Det var ikke meningen.
Det går bra.
Unnskyld.
Ellie, han passet på deg hele tiden.
Faen. Jeg har aldri gjort noe riktig.
Det spiller ingen rolle hva som skjedde. Du må være der for ham nå.
Hunter klarer seg, men bare hvis vi holder dem bak den porten.
-Tror du at vi har en sjanse? -Ikke etter at sola går ned.
Et godt valg kan redde livet hans, om han vet det eller ei.
Jeg trenger bare en. Bare en mot smerten.
Ok.
Klar?
-Marion, hvordan løser vi dette? -Jeg vet ikke.
Medisiner, da? Var det mer?
Nei, det var alt.
-Generatoren? Hva kan vi gjøre med den? -Ingenting.
-Får vi på lyset, så kjøper vi tid. -Overspenningsvernet er slått av.
Lyset kommer bare på hvis vi går ned og slår på sikringen.
Hvis vi går inn dit så dør vi. Vi kan ikke bekjempe dem.
-Hva annet kontrollerer nødsystemet? -Oppvarming og ventilasjon.
Hvordan dreper du noe som ikke kan dø?
Det gjør man ikke, du kan bare sakke det ned.
Anlegget ligger under bakken, dette er den eneste utgangen.
Hvis vi sprenger inngangen, så stenger vi dem inne.
Det krever sprengstoff, jeg vet ikke hvor det er...
Bortsett fra varmesystemet. Det er en gammel kjele.
Vi kan ikke sprenge inngangen, men hele bygningen.
Begrave de jævlene levende.
Bra, de går til generatoren, så jeg kan føre strømmen til fyrrommet.
Hvis vi kan øke trykket i tanken... Bang.
Vi har et problem. Generatoren er under A-fløyen, kjelen er under D-fløyen.
Dere må kommer dere til kjelen.
Jeg vet ikke hvor mye drivstoff vi har, og pumpene drar mye. Dere har dårlig tid.
-Du kan ikke gå dit alene. -Hva, skal du bli med meg?
Det må være meg. I det minste må jeg prøve å rette opp dette.
Vi trenger våpen og lommelykter.
-Vet dere hvor dere skal? -Ja.
Vi møter deg her igjen, ok?
Ja. Greit.
Lykke til.
-Er du klar for dette? -Jeg kan si at jeg ikke er sikker, hva?
Da gjør vi det.
Dette er ikke så ille. Kanskje de er mette.
Det er der borte, hva?
Finn et sted å gjemme deg! Kom igjen, jævler! Vil dere ha blod?
Vil dere ha ferskt kjøtt? Kom igjen! Kom og ta meg!
Jeg har blod til dere! Er dere sultne?
Kom igjen!
Ok. Kom igjen.
Tilbake!
Jeg har hatt en veldig lang dag, så ikke kødd med meg!
Faen.
Er jeg ingenting? Tror dere at dere kan tråkke på meg?
Faen ta dere!
Nå er det deg og meg, din jævel!
Henry?
Omdirigerer strømmen. Nå!
Nå!
Kom igjen! Nå! Kom igjen!
Henry?
-Hvordan klarte du det? -De vil ha blodet mitt, men det er giftig.
Det dreper dem.
Du har medisinene til praktikanten i blodet. Hvorfor tenkte vi ikke på det?
Faen, så vi har medisiner igjen.
Ok, vi dekker alt med blod.
Vi må gå til Marion. Vi må gå ned dit, vi kan hjelpe henne.
Sola går ned om noen minutter.
Kjelen har strøm. Sett den på fullt, så sprenger den.
Strømmen varer ikke lenge. Skynd dere.
De har tatt diesel. Hvis kjelen stopper, så starter den ikke igjen.
Jeg skulle gjerne kommet til dere, men det ser ikke bra ut.
Når folk har grunn til å huske meg, så får jeg ikke sett overskriftene.
Send dem tilbake til helvete for meg.
-Din jævel! Ikke gjør det! -Gud ba meg om å gjøre dette.
-Gud ba deg ikke om å drepe! -Du må ha troen.
-Jeg har det. -Gjør du? Hvordan døde du, Henry?
Du gjenopplevde våre dødsøyeblikk. Hva med ditt eget?
Har du kjempet imot hele tiden?
Kniven som skjærer gjennom kjøttet, husker du hvordan det føltes?
-Hvor mange ganger måtte du skjære? -Slutt.
Slipp det inn.
Jeg kunne ikke leve med skylden. Hun fikk kreftdiagnosen, og jeg stakk av.
Hun døde alene! Er det det du vil høre, fader?
Vær så snill, du må ikke gjøre det. Du kan bli med oss.
Du trenger bare å velge riktig en gang.
Jeg har ikke noe valg.
-Nei! -Vær så snill, ikke slå av kjelen!
Nei, ikke gjør det! Vi må starte den på nytt!
-Det går ikke, det er ikke mer drivstoff. -Nei!
-Vær så snill! -Det er for mange av dem.
-Kom igjen! -Gå. Gi meg et øyeblikk.
-Ellie, det er vår siste sjanse. -De er avhengige av blod.
-Hva sier du? -Jeg er det eneste som dreper dem.
Ellie.
Du blør ihjel.
Hunter. Jeg må gjøre alt jeg kan for ham?
Ikke dette.
Vi har allerede fått sjansen vår.
Hvis det er siste sjanse til å gjøre noe riktig, så må jeg gripe den.
-Hvor lenge varer smerten når du dør? -Bare et øyeblikk.
Det er ikke det som gjør vondt, men det man tenker rett før det skjer.
Du må gå.
Jeg trenger ikke hjelp av deg, jeg kan gjøre det alene.
Du, se på meg.
Dette er min hundre prosent "alt går bra"-garanti. Det ordner seg.
Hunter våkner i morgen på grunn av det du gjør i dag.
-Han skal gå på skolen. -Ja, og ta eksamen. Og bli gift.
-Han få en familie. -Og bli en like god forelder som moren.
Du er flink til å fortelle historier.
Fortell meg historien min.
Du og Hunter får starte på nytt. Du møter en som er fantastisk.
-En som deg? -Ingen har kalt meg fantastisk før.
Ikke bli vant til det.
Jeg sa jo at jeg skulle få deg til å smile.
Stikk.
Vær så snill.
-Nei. Ikke en gang til. -Du kommer til å dø.
Jeg vil bli husket som en som hjelper folk.
-Jeg også. -Du også.
Jeg ville bare...
Jeg ville bare ha dette.
Norske tekster: Anders Svendsen